Sujuisivat paljon paremmin, ellei ministeriö lähettäisi niitä ankeuttajia -
pubiini joka toinen ilta!
- Meillä on murhaaja vapaalla jalalla. - Ai Sirius Musta Tylyahossa?
Ja mikähän hänet toisi tänne?
Harry Potter.
Harry Potter?
Tulkaa.
Harry.
- Tänään ei alaikäisiä velhoja sisään. - Sulkekaa se hiton ovi.
- Tosi törkeää. - Pölkkypäät.
- Pölkkypäät? - Kuinka he uskaltavat...
Kukaan ei tule pubiin, jossa saa pelätä henkensä edestä.
Professori Dumbledore ei sallisi ankeuttajia täällä, sen voin vakuuttaa.
Kertokaa mistä tässä on kyse?
Vuosia sitten, kun Harry Potterin vanhemmat tajusivat olevansa vaarassa, -
muistatko, he menivät maan alle?
Se joka tiesi heidän olinpaikkansa, -
oli Sirius Musta.
- Ja hän kertoi tiedät-kai-kenelle. - Eikä ainoastaan johdattanut häntä -
tiedät-kyllä-kenen luokse, -
vaan myös tappoi yhden heidän ystävänsä, Peter Piskuilanin.
Peter Piskuilanin?
Sen pojan, joka oli aina Sirius Mustan kannoilla.
Muistan, hän ei koskaan päästänyt Jamesia ja Siriusta näkyvistään.
- Mutta mitä tapahtui? - Peter yritti varoittaa Pottereita -
ja olisi saattanut onnistua ellei olisi törmännyt vanhaan ystäväänsä. -
- Sirius Mustaan. - Musta oli paha, mutta ei tappanut Piskuilania.
Hän tuhosi Piskuilanin!
Jäljelle jäi vain sormi.
Ei mitään muuta.
Sirius Musta ei ole ehkä kajonnut Pottereihin, mutta hänen takiaan he ovat kuolleita.
Ja nyt hän haluaa saattaa päätökseen sen minkä on aloittanut.
- Ei voi olla totta. - Se ei ole kaikista kamalinta.
Mikä voisi olla kamalampaa?
Sirius Musta oli, ja on vielä tänäkin päivänä -
Harry Potterin kummisetä.
Ron, katso.
- Anteeksi, olen pahoillani. - Hyvää joulua.
Harry, mitä tapahtui?
Sirius oli vanhempieni ystävä ja hän petti heidät.
Hän oli heidän ystävänsä.
Toivon, että hän löytää minut.
Silloin kun hän löytää minut, tulen olemaan valmis.
Kun hän löytää minut, minä tapan hänet!
Harry.
Sinä tulit.
Oletko varma tästä, Harry?
Tämä on hyvin edistynyttä taikuutta, huomattavan paljon edellä tavallista tasoa.
Olen varma.
Kaikki on valmista.
Taika, jonka yritän opettaa sinulle, on nimeltään suojeliusloitsu.
Oletko koskaan kuullut siitä?
En.
Suojelius on myönteinen voima, -
se suojelee sen tekijää asettumalla ikään kuin kilveksi loitsijan ja ankeuttajan väliin, -
jolloin ankeuttajan käy ennemmin suojeliuksen kimppuun, kuin sen tekijän.
Jotta se toimisi, sinun täytyy ajatella muistoa.
Jotain onnellista muistoa vain, voimakasta muistoa.
Pystytkö siihen?
Hyvä on.
Sulje silmäsi.
Keskity.
Tutkiskele menneisyyttäsi.
Onko sinulla muisto mielessäsi?
Anna sen täyttää sinut.
Antaudu tunteelle -
ja lausu loitsu.
- Odotum suojelius. - Odotum suojelius.
Aloitammeko?
Taikasauva valmiiksi.
Odotum suojelius!
Odotum. Odotum.
Odotu...
No niin. Nousehan ylös. Hengitä syvään.
En odottanutkaan sinun onnistuvan siinä ensimmäisellä kerralla.
Se olisi ollut suorastaan ihmeellistä.
Tässä, syö tämä. Tulee parempi olo.
- Siinäpä oli häijy ankeuttaja. - Ei, ei.
Se oli mörkö, Harry.
Todellinen ankeuttaja tulee olemaan pahempi, paljon, paljon pahempi.
Mielenkiinnon vuoksi, mitä oikein ajattelit?
Minkä muiston valitsit?
Ensimmäisen kerran kun lensin luudalla.
Se ei ole tarpeeksi hyvä. Ei läheskään.
On toinenkin...
Se ei oikeastaan ole onnellinen.
Mutta se on -
onnellisin tunne, jonka olen kokenut.
Mutta se on monimutkainen.
Onko se voimakas?
Kokeillaan sitä.
Valmiina?
Avaa se.
Odotum suojelius!
Hyvin tehty, Harry! Oikein hyvin.
Tämä varmaan riittää tältä päivältä.
Kyllä. Istuhan alas.
Syöhän tämä. Se auttaa.
Ihan vain tiedoksesi, Harry, -
luulen, että olisit tehnyt isäsikin ylpeäksi.
Se kertoo jo jotain.
Ajattelin häntä -
ja äitiä.
Heidän kasvojensa näkemistä.
He puhuivat minulle.
Puhuivat vain.
Sen muiston valitsin.
En edes tiedä, onko se todellinen.
Mutta se on paras mikä minulla on.
Kaunis päivä.
Upea.
Paitsi jos sinut revitään kappaleiksi.
Revitään kappaleiksi? Mistä oikein puhut?
Ronald on hukannut rottansa.
En ole hukannut mitään!
Kissasi tappoi sen!
Roskaa.
Harry, sinähän tiedät miten se verenhimoinen peto aina vaani Kutkaa.
Kutka on kadoksissa.
Ehkä sinun kannattaisi pitää parempaa huolta lemmikeistäsi.
Kissasi tappoi sen!
Eihän tappanut!
- Tappoi. - Ei tappanut.
Miten se kuulustelu meni, Hagrid?
Ensiksi lautakunnan jäsenet kyselivät vuorotellen miksi olimme siellä.
Nousin ja kerroin, että Hiinokka on hyvä hevoskotka.
Aina siistimässä höyheniään.
Ja sitten Lucius Malfoy nousi ylös, ja voitte kuvitella, kuinka hän sanoi -
Hiinokan olevan vaarallinen olento, joka tappaisi heti kun sitä katsoo.
Ja sitten?
Ja sitten vanha kunnon Lucius vaati pahinta mahdollista.
- Ei kai vaan sinun erottamistasi. - Ei, ei minua erotettu.
Hiinokka on tuomittu kuolemaan.
Mitä?
Hämähäkit haluavat minun steppaavan.
- En halua stepata. - Kerro niille se.
Selvä, niin kerronkin.
Kerron niille.
Peter Piskuilan, -
aina seuraamassa Sirius Mustaa.
Musta oli julma, hän ei tappanut Piskuilania, -
vaan tuhosi hänet.
- Sammuta se valo. - Anteeksi.
- Varohan sen kanssa! - Yritämme nukkua täällä.
Ilkityö onnistui!
Potter.
Miksi vaeltelet käytävillä keskellä yötä?
Kävelen unissani.
Olet kovasti isäsi kaltainen, Potter, hän oli myös kovin röyhkeä kukkoilija.
Rehvasteli linnassa.
Isäni ei rehvastellut. Enkä minäkään.
Ja jos ette pahastu, arvostaisin kovasti jos laskisitte sauvanne.
Tyhjennä taskusi.
Tyhjennä taskusi!
Mikä tämä on?
- Se on vain paperinpala. - Niinkö? Avaa se.
Paljasta salaisuutesi.
Lue se.
Kuutamo, -
Matohäntä, Anturajalka ja Sarvihaara, -
tarjoavat huomionosoituksen Professori Kalkarokselle. Ja...
Jatka.
Pyytävät tämän pitämään tavallista suurempaa nenäänsä pois toisten asioista.
Senkin hävytön pieni...
Professori!
Katsos, Lupin.
Pienellä kuutamokävelyllä, vai kuinka?
Harry, -
onko kaikki hyvin?
Se nähtäköön.
Takavarikoin melko kiinnostavan esineen herra Potterilta.
Katsohan sitä, Lupin.
Sen pitäisi olla erikoisalaasi.
Se on täynnä mustaa magiaa.
Epäilen sitä, Severus, minusta se näyttää enemmänkin -
olevan suunniteltu pilkkaavan kaikkia, jotka lukevat sitä.
Epäilen sen olevan Sekon puodista.
Kuitenkin, -
tutkin onko sillä joitain piilotettuja ominaisuuksia.
Kuten sanoit, se on erikoisalaani.
Harry, tulisitko kanssani?
Hyvää yötä, professori.
Oletko kuuro?
Sammuta se valo!
Käy sisään.
Minulla ei ole pienintäkään hajua, miten tämä kartta joutui haltuusi, Harry.
Suoraan sanottuna olen järkyttynyt, ettet ole antanut tätä pois.
Eikö mieleesi juolahtanut, että tämä Sirius Mustan käsissä olisi kartta luoksesi?
- Ei? - Ei.
Isäsikään ei paljoa välittänyt säännöistä, -
mutta hän ja äitisi uhrasivat henkensä puolestasi.
Ja asettamalla heidän uhrauksensa vaaraan vaeltelemalla linnassa, -
suojattomana, murhaajan ollessa vapaana on huono tapa maksaa heille takaisin.
En peittele jälkiäsi enää, Harry. Ymmärrätkö?
Kyllä, sir.
Haluan sinun palaavan asuntolaasi, ja pysyvän siellä.
Äläkä mene kiertoteitä, -
sillä tiedän jos menet.
Professori?
Tiedoksenne, en usko kartan aina toimivan.
Aikaisemmin se näytti erään linnassa.
Jonkun, jonka tiedän olevan kuollut.
Kuka se mahtaa olla?
Peter Piskuilan.
Se ei ole mahdollista.
Kerron vain mitä näin.
Hyvää yötä, professori.
Avartakaa mielenne.
Teidän pitää katsoa kristallin pyörteisiin, -
se paljastaa sisemmän silmänne.
Sitten voitte nähdä.
Koittakaa uudelleen.
Kuinka täällä menee?
Saisinko minä koittaa?
Kalmakoira, -
ehkä.
Tyttökulta...
siitä hetkestä pitäen kun astuit tähän luokkaan -
aistin, ettei sinussa ole ainesta ennustamiseen.
Olet ehkä nuori, mutta aurasin on kuin vanhalla harpulla.
Sielusi on kuiva, kuin kirjojen sivut joita niin epätoivoisesti selaat.
Sanoinko jotain väärin?
Hermione on tullut hulluksi.
Ainahan hän on ollut, mutta näyttää nyt kaikille!
Odota.
Meidän täytyy viedä tämä takaisin.
En aio mennä takaisin.
Hyvä on.
- Nähdään myöhemmin. - Nähdään.
Harry Potter.
Professori Punurmio.
Hän palaa tänään.
Anteeksi kuinka?
Tänä iltana, hän, joka petti ystävänsä vapautuu.
Viatonta verta vuodatetaan -
käärme ja mestari palaavat yhteen jälleen kerran.
Olen pahoillani.
Sanoitko jotain?
En.
En mitään.
En voi uskoa, että he tappavat Hiinokan, se on vain liian hirveää.
Ja aina vain pahenee.
Katsokaapas ketä tuolta tulee.
Tulitteko katsomaan näytöstä.
Sinä paha, petollinen, pieni hyypiö.
Hermione, ei.
Hän ei ole sen arvoinen.
Malfoy, oletko kunnossa?
Äkkiä.
Oletko kunnossa?
Tuo tuntui hyvältä.
Hyvältä? Se tuntui loistavalta.
Katso sitä.
Ajattelin, että se saa katsella puita ja haistella raikasta ilmaa.
Miksemme päästä sitä vapaaksi?
Ne tietäisivät minun päästäneen sen, ja Dumbledore joutuisi hankaluuksiin.
Tiedäthän Dumbledoren. Sanoi haluavansa olla kanssani kun -
kun se tapahtuu.
Hyvä mies se Dumbledore.
Todella hyvä.
Mekin pysymme luonasi, Hagrid.
Ette voi tehdä sitä.
Ettäkö sallisin teidän nähdä jotain sellaista?
Ei, juotte vaan teenne loppuun.
Ennen kuin lähdet, Ron.
Kutka.
Olet hengissä.
Katso paremmin lemmikkisi perään ensi kerralla.
Taidat olla jollekin anteeksipyynnön velkaa.
Pyydän Koukkujalalta anteeksi kun näen sen.
Tarkoitin itseäni.
Kuka se oli?
Hagrid.
On myöhä, ja iltakin alkaa hämärtää. Teidän ei pitäisi olla täällä.
Jos joku näkee teidät muurien ulkopuolella, joudutte vaikeuksiin.
Suuriin sellaisiin, eritoten sinä, Harry.
Hetkinen.
Nopeasti.
Hagrid, kaikki menee hyvin.
Äkkiä... Lähtekää.
Taikaministeriöstä päivää.
Tulimme vaarallista otusta koskevan tapauksen johdosta.
Se teloitetaan tänään auringonlaskun aikaan.
Mitä?
Luulin nähneeni...
Ei mitään.
Mennään!
Voi ei.
Se puri minua.
Kutka.
Ron!
Kutka, tule takaisin!
Odota!
- Kutka! - Harry, -
tajuat varmaan mikä puu tämä on?
Tämä ei tiedä hyvää.
Ron!
Harry, takanasi!
Se on kalmakoira!
Harry!
Ron!
Apua!
Ron!
Mennään!
Varo!
Kumarru!
Harry!
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Mihinköhän tämä johtaa?
Minulla on aavistus.
Toivon vain olevani väärässä.
Olemme Rääkyvässä röttelössä.
- Emmekö olekin? - Tule.
- Ron! Olet kunnossa! - Missä se koira on?
Tämä on ansa. Hän on se koira, hän on animaagi.
Jos tahdot tappaa Harryn, sinun on tapettava meidätkin.
Ei. Vain yksi on kuoleva tänään...
Se tulet olemaan sinä!
Aiotko tappaa minut, Harry?
Karkotaseet!
Kas vaan, Sirius, näytät aika raihnaiselta.
Vihdoinkin ulkokuori vastaa sisällä vellovaa hulluutta.
Sinähän se tiedät kaiken sisällä vellovasta hulluudesta, etkö vain Remus?
- Löysin hänet! - Tiedän, minä ymmärrän.
- Tapetaan se! - Ei!
Luotin sinuun, -
ja koko tämän ajan, olet ollut hänen liittolaisensa.
Hän on ihmissusi, siksi hän on ollut poissa tunneilta.
Kuinka kauan olet tiennyt?
Siitä asti kuin professori Kalkaros määräsi esseen tehtäväksi.
Kas, kas, taidat olla älykkäin ikäisesi velho, jonka olen tavannut.
Löpinät sikseen! Tapetaan se jo!
- Odota! - Olen odottanut tarpeeksi!
12 vuotta!
Azkabanissa!
Hyvä on. Tapa se.
Mutta odota vielä pieni hetki.
Harrylla on oikeus tietää syy.
Tiedän syyn.
Petit vanhempani.
Takiasi he ovat kuolleet.
Ei Harry, se ei ollut hän. Joku petti vanhempasi, -
ja se oli eräs, jonka uskoin pitkään olevan kuollut.
- Kuka se oli sitten? - Peter Piskuilan.
Ja hän on tässä huoneessa, juuri nyt.
Tule, tule, Peter!
- Tule, tule, ulos leikkimään! - Karkotaseet!
Kosto on makea.
Kuinka toivoinkaan, että minä se nappaisin sinut.
Severus.
Sanoin Dumbledorelle, että auttaisit vanhan ystäväsi linnaan, -
- ja tässä todiste. - Mahtavaa, Kalkaros.
Kuten yleensä laittaessasi pienen mielesi töihin, se päätyy väärään johtopäätökseen.
Nyt jos suot anteeksi, -
Remuksella ja minulla on töitä tehtävänä.
Anna yksikin syy.
- Pyydän sitä. - Severus, älä ole tyhmä.
- Hän ei voi sille mitään. Siitä on tullut tapa. - Sirius, ole hiljaa.
Pure vaikka itseäsi, Remus.
Siinä te tappelette, kuin vanha pariskunta.
Mikset menisi leikkimään kemisti-setilläsi?
Voisin tehdä sen.
Mutta miksi en antaisi ankeuttajien tehdä sitä, -
ne odottavat niin näkemistäsi.
Aistinko minä pelkoa?
Ankeuttajan suudelma, voin vain kuvitella millaista on kestää se, -
sen sanotaan olevan melkein sietämätön todistaa, -
mutta minä yritän parhaani.
Severus, ole kiltti.
Teidän jälkeenne.
Karkotaseet!
Harry, mitä sinä oikein teit?
- Hyökkäsit opettajan kimppuun! - Kerro minulle Peter Piskuilanista.
Hän kävi koulua kanssamme. Luulimme hänen olevan ystävämme.
Ei, Piskuilan on kuollut.
Sinä tapoit hänet.
Eikä tappanut, minäkin luulin niin, -
kunnes sanoit nähneesi Piskuilanin kartalla.
- Kartta valehteli. - Se kartta ei ikinä valehtele.
Piskuilan on elossa.
Ja hän on tuossa.
- Minäkö? Hän on hullu! - Et sinä, vaan rottasi!
- Kutka on ollut perheessäni... - 12 vuoden ajan.
Mielenkiintoisen pitkä elämä tavalliselle rotalle.
Häneltä puuttuu varvas, eikö vain?
Mitä sitten?
- Piskuilanista jäi jäljelle vain... - Sormi!
Hän katkaisi sen, että kaikki luulisivat hänen kuolleen.
Hän muuntautui rotaksi! Näytä minulle.
- Anna se hänelle, Ron. - Mitä sinä teet sille?
Kutka! Jätä se rauhaan!
Irti siitä. Mitä sinä oikein teet?
Remus.
Sirius, vanhat ystäväni!
Harry, katsos sinua.
Näytät niin kovin isältäsi.
Olimme Jamesin kanssa parhaita kaveruksia...
Kuinka julkeat puhua Harrylle?
Kuinka julkeat puhua Jamesista hänen edessään?
Myit Jamesin ja Lilyn Voldemortille, etkö vain?
Ei ollut tarkoitus...
Pimeyden lordi, ette voi tietää minkälaisia keinoja hänellä on.
Entä sinä, Sirius. Mitä sinä olisit tehnyt?
Olisin kuollut!
Olisin kuollut mieluummin, kuin pettänyt ystäväni!
Harry, James ei olisi antanut tappaa minua.
Isäsi... Isäsi olisi säästänyt minut. Hän olisi antanut armoa!
Etkö ymmärtänyt, Peter, -
että jos Voldemort ei tappaisi sinua, niin me tekisimme sen.
- Yhdessä. - Ei!
- Harry, tämä mies... - Tiedän mikä hän on.
Viemme hänet linnaan.
- Siunattu sinä olet! - Irti minusta!
Sanoin, että viemme sinut linnaan.
Ankeuttajat ottavat sinut sitten huostaansa.
Olen pahoillani siitä puremasta.
Se taisi nipistää hiukan.
Vähän?
Revit melkein jalkani irti!
Yritin tarttua siihen rottaan.
Yleensä olen hyvin herttaisesti käyttäytyvä koira.
James ehdotti monesti, että muuntautuisin pysyvästi.
Hännän kanssa voisin elää.
Mutta ne kirput!
Sinun on parasta mennä.
Ei, ei se mitään. Minä jään.
Mene vaan, minä jään.
- Pärjäätkö? - Kyllä, mene vain.
Tuo näyttää todella kipeältä.
Niin kipeä.
Täytyykö se katkaista?
Matami Pomfrey kyllä hoitaa sen kuntoon.
On liian myöhäistä.
Se on mennyttä, se on pakko katkaista.
Eikö olekin kaunista?
En koskaan unohda ensimmäistä kertaa, jolloin kävelin noista ovista.
On hauskaa tehdä se uudestaan vapaana miehenä.
Teit jalon teon.
Hän ei ansaitse sitä.
En usko, että isäni olisi tahtonut -
kahdesta parhaasta ystävästään tulevan tappajia.
Sitä paitsi, kuolema veisi totuuden mennessään.
Kun hän on elossa, sinä olet vapaa.
Olen hyvä ystäväsi, hyvä lemmikki.
Ethän anna heidän viedä minua ankeuttajille?
Olin sinun rottasi.
Mennäänpäs nyt.
Mahdatko tietää, Harry, -
että synnyttyäsi, James ja Lily tekivät minusta kummisetäsi.
Tiedän kyllä.
Ymmärrän jos haluat jäädä tätisi ja setäsi luo.
Mutta jos koskaan tahdot toisenlaisen kodin.
Mitä? Tulisin asumaan kanssasi?
Se oli vain ajatus, ymmärrän jos et halua.
Harry!
Remus, ystäväni -
oletko ottanut taikajuomasi tänä iltana?
Sinä tiedät kuka sinä oikeasti olet, Remus.
Täällä sydämessä sinä oikeasti elät -
täällä sydämessä.
Tämä muu on vain lihaa.
Karkotaseet!
Harry.
Remus!
Juoskaa!
- Odota. - Hermione!
Professori?
Professori Lupin?
Lupaan opiskella.
Siinähän sinä olet, Potter.
Sirius.
Tule takaisin, Potter.
Sirius.
Ei.
Sirius!
Odotum suojelius!
Harry...
Näin isäni.
Mitä?
Hän lähetti ankeuttajat pois.
Näin hänet järven toisella puolella.
Kuuntele Harry, he ovat napanneet Siriuksen.
Hetkenä minä hyvänsä ankeuttajat suorittavat suutelun.
Tarkoitatko, että he tappavat hänet?
Ei, se on pahempaa.
Paljon pahempaa.
He imevät ulos hänen sielunsa.
Rehtori, teidän on pysäytettävä heidät.
Heillä on väärä mies.
Se on totta, Sirius on syytön.
Kutka teki sen.
Kutka?
Se on minun rottani, herra.
Ei se oikeasti ole rotta -
tai se oli rotta. Se oli veljeni Percyn rotta, -
mutta sitten hän antoi sen...
Rehtori, me tiedämme totuuden.
Ole kiltti ja usko meitä.
Uskon neiti Granger, -
mutta olen pahoillani sanoessani, ettei kolmen 13-vuotiaan sana voisi vakuuttaa vanhempia.
Lapsen ääni, -
oli se rehellinen ja tosi tai ei -
on merkityksetön niille, jotka eivät osaa kuunnella.
Aika on arvoituksellinen asia.
Voimakas -
ja samanaikaisesti vaarallinen.
Sirius Musta on tumman tornin ylimmässä tyrmässä.
Tiedät lait, neiti Granger, -
kukaan ei saa nähdä teitä.
Ja minusta tuntuu, että tekisit oikein jos palaisit aikaan ennen tätä hukattua aikaa.
Jos eivät seuraamukset ole niin vakavia puhuttavaksi.
Jos onnistut tänä iltana, -
enemmän kuin yksi viaton elämä pelastuu.
Kolme kierrosta pitäisi riittää.
Niin ja vielä...
Kun epäröin -
palaan takaisin kohtaan, josta on viisainta jatkaa.
Onnea matkaan.
Mitä hemmettiä tuo nyt oli?
Pahoittelen Ron, mutta juttu on niin ettet voi kävellä.
Mitä juuri tapahtui?
Missä Ron on?
7:30.
Missä me olimme 7:30?
En tiedä. Menossa tapaamaan Hagridia?
Tule, ja kukaan ei saa nähdä meitä.
Hermione!
Hermione, odota.
Hermione. Voisitko selittää mitä olemme tekemässä?
Siinä olemme me...
Tämä ei ole normaalia.
Tämä on ajankääntäjä, Harry.
McGarmiva antoi tämän minulle ensimmäisenä päivänä.
Tämän avulla minä olen ehtinyt tunneille koko vuoden ajan.
Tarkoitatko, että olet kulkenut ajassa taaksepäin?
Kyllä.
Dumbledore selvästikin halusi meidän palaavan tähän hetkeen.
Selvästikin jotain tapahtui, jonka hän haluaa meidän muuttavan.
Hyvä lyönti.
Kiitos.
Malfoy tulee!
- Juoskaa. - Odottakaa minua.
Se tuntui hyvältä.
Hyvältä? Se tuntui loistavalta.
Nyt Hagridin luokse.
Hiinokka on elossa!
Tietysti, etkö muista mitä Dumbledore sanoi?
Jos onnistumme, useampi viaton elämä pelastuu.
Mennään.
Nyt he saapuvat.
Pitää kiirehtiä.
Heidän täytyy nähdä Hiinokka ennen kuin viemme sen.
Muuten he luulevat Hagridin vapauttaneen sen.
Kutka! Sinä elät!
Se on Piskuilan.
Harry, et voi!
Tuo otus petti vanhempani!
- En voi vain istua tässä! - Juuri niin sinun täytyy tehdä.
Olet Hagridin talossa nyt.
Jos ryntäät sinne, luulet tulleesi hulluksi.
Ajalla leikkiminen aiheuttaa kamalia seurauksia.
Kukaan ei saa nähdä meitä.
Toffee tulee.
Emme ole poistumassa.
Miksemme ole jo ulkona?
Oletko seonnut?
Tuo sattui!
Anteeksi.
Mennään, olemme tulossa ulos.
Tuollaiseltako tukkani näyttää takaapäin?
Hiljaa!
Mitä?
Taisin nähdä... äh... antaa olla.
Mennään!
Nyt, mene!
Mene pois!
Ministeri, luulen että minunkin pitäisi allekirjoittaa.
Luonnollisesti.
Lienee parasta tehdä näin.
No niin, tule, äkkiä.
Jatka yrittämistä.
Äkkiä nyt.
Tähän teidän nimenne.
No niin, tule nyt.
Tule, Hiinokka.
Ota frettiä.
Tule, täältä saat. Tule, tule.
- Katsokaa tuota. - Mitä?
Tuolla alempana.
Entinen rehtorimme oli lahjakas tuollaisissa.
- Niin näkyy olevan! - Ja kaikki mansikatkin...
En näe mansikoita.
Tuolla, näettekö?
No niin...
Mutta missä se on?
Näin sen juuri.
- Hetki sitten! - Kuinka omituista.
Jonkun on täytynyt vapauttaa se.
Eihän ministeri vain yritä vihjata, että se olisi ollut Hagrid?
Kuinka hän olisi voinut, hän oli kanssamme koko ajan.
Meidän täytyy tutkia lähiympäristö.
Tutkikaa ennemminkin taivaat, jos täytyy.
Sillä aikaa tahtoisin kupillisen teetä tai ison tilkan konjakkia.
Teloittaja, palveluitanne ei siis tarvita.
Tähän suuntaan.
Tänne.
- Mitä nyt? - Pelastetaan Sirius.
- Miten? - Ei aavistustakaan.
Se on Lupin.
Kalkaros tulee.
Ja nytkö odotamme?
Ja nyt odotamme.
Edes jollakulla on hauskaa.
Niin.
- Hermione? - Niin?
Kun olin järvellä Siriuksen kanssa...
Näin jonkun.
Se joku hääsi ankeuttajat pois.
Suojeliuksella.
Kalkaroksen mukaan vain mahtava velho voi luoda sellaisen.
Se oli isäni.
Isäni loi suojeliuksen.
- Isäsi on... - Kuollut, tiedän sen.
Kerroin vain, mitä näin.
Nyt me tulemme.
Tuolla Sirius keskusteli kanssani.
- Hän pyysi minua luokseen asumaan. - Hienoa.
Kunhan vapautamme hänet, minun ei tarvitse koskaan palata Dursleyille.
Vain me kaksi.
Voisimme elää maalla.
Paikassa, josta näkee taivaan.
Hän varmasti pitäisi siitä Azkabanin vuosiensa jälkeen.
Harry!
Ron, Ron!
Mennään.
- Mitä oikein teet? - Pelastan henkesi.
Kiitos.
Hienoa, nyt se tulee tänne.
En ajatellut sitä. Juostaan!
Se oli tosi pelottavaa.
Lupinilla on todella rankka yö.
Sirius! Tule!
Hirveää.
Älä huoli, isäni saapuu kyllä.
Hän luo suojeliuksen.
Koska tahansa.
Juuri tuohon.
Ei kukaan ole tulossa.
Älä huoli, kyllä hän tulee. Hän tulee.
Teette kuolemaa.
Te molemmat.
Harry!
Odotum suojelius!
Olit oikeassa, ei se ollutkaan isäni.
Se olin minä!
Näin itseni luomassa suojeliusta.
Tiesin pystyväni siihen, koska olin jo tehnyt sen!
- Onko siinä järkeä? - Ei.
Mutta vihaan lentämistä.
Alohomora!
Olen tästä ikuisesti kiitollinen.
Teille molemmille.
- Tahdon tulla kanssasi. - Ehkä jonain päivänä.
Jonkin aikaa elämäni tulee olemaan liian arvaamatonta.
Ja sitä paitsi kuulut tänne.
- Mutta sinähän olet syytön. - Ja sinä tiedät sen.
Tällä hetkellä se riittää.
Taidat kuulla tätä aika paljon. Näytät erittäin paljon isältäsi.
- Paitsi silmäsi, olet perinyt... - Silmäni äidiltäni.
On väärin, että sain viettää niin paljon aikaa Jamesin ja Lilyn kanssa ja sinä niin vähän.
Mutta muista tämä:
Meille rakkaat eivät koskaan jätä meitä.
Ja heidät löytää aina -
täältä.
Olet todellakin ikäluokkasi terävin noita.
Meidän täytyy mennä.
- No? - Teimme sen.
Teitte minkä? Hyvää yötä.
Miten te sinne ilmestyitte? Hetki sitten olitte tuossa...
Ja nyt siinä.
- Mistä hän oikein puhuu? - En ymmärrä.
Kuinka joku voisi olla kahdessa paikassa yhtä aikaa?
Hei, Harry.
Näin sinun tulevan.
Olen näyttänyt pahemmaltakin, usko pois.
Sinut on erotettu!
Ei, erosin.
Erosit? Minkä takia?
Ilmeisesti joku kanteli tilastani.
Huomenna tähän aikaan pöllöt saapuvat, -
eivätkä vanhemmat halua kaltaistani opettamaan lapsiaan.
- Entä Dumbledore? - Hän on nähnyt jo tarpeeksi vaivaa.
Sitä paitsi, kaltaiseni ihmiset...
No, sanotaanko että olen tottunut siihen.
Miksi näytät noin surkealta?
Mikään ei muuttunut, Piskuilan karkasi.
Mikään ei muuttunut? Paljonkin muuttui.
Autoit paljastamaan totuuden.
Pelastit syyttömän miehen karmealta kohtalolta.
Suuria muutoksia.
Jos olen jostain ylpeä, -
niin sinun oppimisestasi kuluneen vuoden aikana.
Koska en ole enää opettajasi, en koe vääräksi, -
tämän palauttamista.
On aika sanoa hyvästit, toivottavasti tapaamme joskus.
Siihen asti...
Ilkityö onnistui.
Käskin pysymään kauempana!
Vie se yläkertaan.
Harry, mistä sait sen?
Saanko minä kokeilla? Sinun jälkeesi tietenkin.
- Mistä oikein puhutte? - Hiljaa!
Päästäkää hänet.
En aikonut avata sitä! Se oli huonosti pakattu!
- He käskivät. - Emmepä!
- Se on Tulisalama. - Maailman nopein luuta.
- Minulle? Kuka sen lähetti? - Ei tietoa.
Tämä tuli mukana.
Koetetaan sitä.
Äkkiä.
Tahdomme nähdä.
Valois. Vannon pyhästi, että minulla on vain pahat mielessäni.
Ilkityö onnistui.
Loppu.